Hundreårskrigen

= Hundreårskrigen  = Hundreårskrigen startet i 1337, fordi den franske kongen Karl 4. ikke fikk noen arving til tronen. Edvard 3. var den neste i arverekka, men han var engelskmann. Dette var begrunnelsen for at England startet krig mot Frankrike, men de kan også ha hatt flere motiver. Engelskmennene hadde også lyst til å bli den største og sterkeste makten i Europa, og Frankrike var den største konkurrenten. Dette ble starten på en hundre år lang krig, som gikk hardt ut over bøndene på den Franske landsbygda. Det er ikke snakk om ett stort slag, men mange små kamper som til sammen blir betegnet som hundreårskrigen. En grunn til at krigen varte så lenge er også at fyrster og riddere tjente bra på å plyndre lokalbefolkningen og erobre nye landområder. Nye krigstaktikker, og nye våpen gjorde at det ble mange døde. Kuler, krutt og kanoner, var noen av de nye oppfinnelsene som først ble brukt i hundreårskrigen. Fra 1337 til 1360 vant engelskmennene mange kamper. For eksempel i slaget ved Crecy (1346) og Poltiers (1356), hvor den franske kongen ble tatt til fange. Men ved freden i Brétigney (1360) ga Edvard 3. opp kravet på den franske tronen, og nøyde seg med områdene Gascone, Caleis og Ponthieu. Jean d'Arc England vant hundreårskrigen, Frankrike gjenerobret senere. Av: Patricia Conrad og Bente Haug

Kilder: [] [] [] Tidslinjer 1, Historie vg2